Мала Русь
Критика Куліша й націоналістична аристократія: з листа Григорія Ґалаґана до дружини, 1858 р. «Немає майже тієї людини, з якою він би (П. Куліш – прим.) не посварився від самолюбства і впевненості, що він чоловік геніальний. З іншого боку, напрям його зробивсь…
Портретна галерея Ґалаґанів, пращурів Григорія:
1) Гнат Іванович (? – 1748)
Полковник чигиринський🇺🇦 (1709—1714), полковник прилуцький 🇺🇦 (1714—1739).
2) Григорій Гнатович (1716 – 1777)
Полковник Прилуцького адміністративного полку (1739–1763). Член Генеральної військової канцелярії. Автор спогадів.
3) Іван Григорович (1739 – 1789)
Полковник прилуцький (1763 — 1767).
4) Григорій Іванович (1768 – 1803)
Великий поміщик, меценат, прем'єр-майор Російської імператорської армії.
5) Павло Григорович (1793 – 1834)
Великий поміщик, почесний доглядач Козелецького повітового училища Чернігівської губернії, колезький асесор.
6) Григорій Павлович (1819 – 1888)
Член Державної ради Російської імперії, діяч українського національного руху, меценат і поміщик.
1) Гнат Іванович (? – 1748)
Полковник чигиринський
2) Григорій Гнатович (1716 – 1777)
Полковник Прилуцького адміністративного полку (1739–1763). Член Генеральної військової канцелярії. Автор спогадів.
3) Іван Григорович (1739 – 1789)
Полковник прилуцький (1763 — 1767).
4) Григорій Іванович (1768 – 1803)
Великий поміщик, меценат, прем'єр-майор Російської імператорської армії.
5) Павло Григорович (1793 – 1834)
Великий поміщик, почесний доглядач Козелецького повітового училища Чернігівської губернії, колезький асесор.
6) Григорій Павлович (1819 – 1888)
Член Державної ради Російської імперії, діяч українського національного руху, меценат і поміщик.
Please open Telegram to view this post
VIEW IN TELEGRAM
Please open Telegram to view this post
VIEW IN TELEGRAM
Орликовий «Memoriale», 1712 р.
Латинський текст гетьмана України Пилипа Орлика (1672 – 1742) під назвою «Memoriale», зміст якого ми опублікуємо згодом. Із цікавого: згадка «Української республіки» – Гетьманщини, а також інших держав. Все московське у тексті, звісно ж, називається московським.
Оригінал документу зберігається у Державному архіві Швеції. Ознайомитися з ним можна за посиланням.
Латинський текст гетьмана України Пилипа Орлика (1672 – 1742) під назвою «Memoriale», зміст якого ми опублікуємо згодом. Із цікавого: згадка «Української республіки» – Гетьманщини, а також інших держав. Все московське у тексті, звісно ж, називається московським.
Оригінал документу зберігається у Державному архіві Швеції. Ознайомитися з ним можна за посиланням.
Збір для 44 ОМБр
Створили свою підбанку в банці великого збору. Перша ціль невелика – 1000₴. Дізнаємося можливості каналу. КОЖЕН, хто прочитав, мусить відправити як мінімум 20₴. "Немає грошей", "вже донатив" і т. д. – всім похуй. Збір має бути закрито.
Створили свою підбанку в банці великого збору. Перша ціль невелика – 1000₴. Дізнаємося можливості каналу. КОЖЕН, хто прочитав, мусить відправити як мінімум 20₴. "Немає грошей", "вже донатив" і т. д. – всім похуй. Збір має бути закрито.
Мала Русь
Збір для 44 ОМБр Створили свою підбанку в банці великого збору. Перша ціль невелика – 1000₴. Дізнаємося можливості каналу. КОЖЕН, хто прочитав, мусить відправити як мінімум 20₴. "Немає грошей", "вже донатив" і т. д. – всім похуй. Збір має бути закрито.
За вчорашній вечір зібрано 1225/1000 грн ✅🫡
Окрема подяка слону з донатом у 850 грн.
Окрема подяка слону з донатом у 850 грн.
Завдяки перепису населення СРСР 1926 року можемо бачити, що практично всі етнічні українці вживали тоді, звісно ж, української мови. Після розпаду совка мовна ситуація в Україні "дещо" змінилася: половина українців, чиє перше або друге покоління предків говорило ще рідною мовою, зросійщилося і стало "русскоязычным", тоді як мову значної кількості українськомовних було зґвалтовано і перетворено на "суржик".
Радянська русифікація – очевидний історичний факт. Москальня може довго з того біситися, бо ж розуміє, що спроба полишити багатомільйонний народ його мови виявилася невдалою і все вийшло зовсім навпаки: тепер на загибель в Україні приречена російська.
Читати на сайті
Радянська русифікація – очевидний історичний факт. Москальня може довго з того біситися, бо ж розуміє, що спроба полишити багатомільйонний народ його мови виявилася невдалою і все вийшло зовсім навпаки: тепер на загибель в Україні приречена російська.
Читати на сайті
Зі старих документів мені відомо, що один з пращурів обіймав посаду сотенного писаря у Переяславському полку. Коли, а щонайцікавіше, як виглядав його почерк – не знав. На вікіпедійному списку писарів Яготинської сотні потрібного мені Ісая Федоровича Кулінського не було, а пошуками документів за його підписом не займався. І ось одного разу, швидко переглядаючи документи зовсім іншого села з іншою метою, мій погляд як наче сам прикувався до нерозбірливого простому читачеві нижнього рядка, а саме підпису: «Писарь сотеній Яготинскій Исай Федоровъ». Предок брав участь у проведенні Генерального опису України і переписав один козацький хутір. Сам документ датується 1768 роком. Вирішив ще раз відкрити список писарів з Вікіпедії і помітив, що ім'я писаря за цей рік до цього моменту залишалося невідомим.
Отже, таким чином, досліджуючи власне походження, можна паралельно дослідити і такі незначні, але нерозкриті і цікаві сторінки української історії.
Читати на сайті
Отже, таким чином, досліджуючи власне походження, можна паралельно дослідити і такі незначні, але нерозкриті і цікаві сторінки української історії.
Читати на сайті
Мала Русь
Тим часом нашому проектові вже два роки :)
Вже цілих три..
Вибачте, що тимчасово не публікуємо пости. Невдовзі знову пристанемо до роботи.
Вибачте, що тимчасово не публікуємо пости. Невдовзі знову пристанемо до роботи.