ION GAVRILĂ OGORANU – PREZENT, LA 18 ANI DE LA DESPĂRȚIRE! Imagini de la funeraliile eroului. Editorial și fotografii: Florin Dobrescu
În amurgul zilei de 1 mai 2006, camaradul Coriolan Baciu mă anunța telefonic că dragul nostru bădia Gavrilă se stinsese, încheind astfel socotelile cu o boală galopantă care, în câteva luni, îi măcinase tot organismul. Fusese lucid până în ultima clipă, Coriolan plecând de la Galtiu cu 15 minute înainte ca Moșu să se stingă… Era pe drumul de întoarcere la Alba Iulia, când tanti Anuța îl sunase să vină înapoi, căci se terminase totul…
Am simțit atunci că a plecat în veșnicie o legendă, luând cu sine toată încărcătura acelor ani în care o mână de tineri scrisese, pe crestele Carpaților, epopeea demnității neamului românesc… Simțeam că se stinge, cu el, o epocă, un ev al identității noastre, și că vom rămâne mult mai săraci, în lupta grea care ne aștepta.
Și totuși, la moartea lui Gavrilă, atunci, la catafalcul său, în biserica din Galtiu, cu toții ne-am simțit mai puternici. Prezența sa nevăzută și sprijinul său celest aveau să ne fie armură și spadă în încleștarea din care, la rândul nostru, avem îndatorirea de a ieși biruitori sau morți. Știut fiind că războiul erei ce va să vină va fi, din anumite considerente, mai dificil poate decât cel dus de ei, atunci, în crugul veacului trecut, cu arma în mână.
Pentru că, spre deosebire de ei, care luptau pe înălțimile albastre și pure, noi ne zbatem, nefericiți, prin mlaștinile deznădejdii unei lumi aflate în putrefacție, unde duhul fetid al morții rânjește la orice colț, îmbiind simțurile cu drogul plăcerilor pierzătoare de suflet… Dușmanul este astăzi pretutindeni, în toate, chiar și în noi înșine, și doar cei ce vor primi harul Duhului vor putea deosebi duhurile. „Căci lupta noastră nu este împotriva trupului şi a sângelui, ci împotriva începătoriilor, împotriva stăpâniilor, împotriva stăpânitorilor întunericului acestui veac, împotriva duhurilor răutăţii, care sunt în văzduh. Pentru aceea, luaţi toate armele lui Dumnezeu, ca să puteţi sta împotrivă în ziua cea rea, şi, toate biruindu-le, să rămâneţi în picioare.” (Efeseni 6:12-13)
Iar crezul și lupta lui și a camarazilor lui căzuți în munți, cu arma în mână, sau risipiți în hrubele temnițelor reci, ne vor fi în veci îndreptar și Testament.
Să credem în învierea României!
Imagini de la funeraliile lui Ion Gavrilă Ogoranu. Galtiu, 5 mai 2006.
În amurgul zilei de 1 mai 2006, camaradul Coriolan Baciu mă anunța telefonic că dragul nostru bădia Gavrilă se stinsese, încheind astfel socotelile cu o boală galopantă care, în câteva luni, îi măcinase tot organismul. Fusese lucid până în ultima clipă, Coriolan plecând de la Galtiu cu 15 minute înainte ca Moșu să se stingă… Era pe drumul de întoarcere la Alba Iulia, când tanti Anuța îl sunase să vină înapoi, căci se terminase totul…
Am simțit atunci că a plecat în veșnicie o legendă, luând cu sine toată încărcătura acelor ani în care o mână de tineri scrisese, pe crestele Carpaților, epopeea demnității neamului românesc… Simțeam că se stinge, cu el, o epocă, un ev al identității noastre, și că vom rămâne mult mai săraci, în lupta grea care ne aștepta.
Și totuși, la moartea lui Gavrilă, atunci, la catafalcul său, în biserica din Galtiu, cu toții ne-am simțit mai puternici. Prezența sa nevăzută și sprijinul său celest aveau să ne fie armură și spadă în încleștarea din care, la rândul nostru, avem îndatorirea de a ieși biruitori sau morți. Știut fiind că războiul erei ce va să vină va fi, din anumite considerente, mai dificil poate decât cel dus de ei, atunci, în crugul veacului trecut, cu arma în mână.
Pentru că, spre deosebire de ei, care luptau pe înălțimile albastre și pure, noi ne zbatem, nefericiți, prin mlaștinile deznădejdii unei lumi aflate în putrefacție, unde duhul fetid al morții rânjește la orice colț, îmbiind simțurile cu drogul plăcerilor pierzătoare de suflet… Dușmanul este astăzi pretutindeni, în toate, chiar și în noi înșine, și doar cei ce vor primi harul Duhului vor putea deosebi duhurile. „Căci lupta noastră nu este împotriva trupului şi a sângelui, ci împotriva începătoriilor, împotriva stăpâniilor, împotriva stăpânitorilor întunericului acestui veac, împotriva duhurilor răutăţii, care sunt în văzduh. Pentru aceea, luaţi toate armele lui Dumnezeu, ca să puteţi sta împotrivă în ziua cea rea, şi, toate biruindu-le, să rămâneţi în picioare.” (Efeseni 6:12-13)
Iar crezul și lupta lui și a camarazilor lui căzuți în munți, cu arma în mână, sau risipiți în hrubele temnițelor reci, ne vor fi în veci îndreptar și Testament.
Să credem în învierea României!
Imagini de la funeraliile lui Ion Gavrilă Ogoranu. Galtiu, 5 mai 2006.
➡️"Cel ce luptă chiar singur pentru Dumnezeu și neamul său, nu va fi învins niciodată!"
⚡Rădăcina adâncă nu îngheață!
#radicalentourage
#theradicalface
⚡Rădăcina adâncă nu îngheață!
#radicalentourage
#theradicalface
În noaptea Învierii, la miez de noapte, când clopotele din „Valea Neagră” sună pentru Învierea Mântuitorului, ni se face o amănunţită percheziţie de către ostaşi. Sub supravegherea comandantului din colonie, a politicului Vasile Blănaru, pontatorul brigăzii, ne ţine de faţă cu aceştia, predica zilei:
– A venit momentul când ştiinţa1 alungă tot mai departe întunecatul misticism, care a ţinut omenirea în întuneric de mii de ani. Este timpul ca să părăsiţi idioatele şi bolnavele învăţături înapoiate, cu sectanţi, închinătorii lui Iehova.
Care aţi îmbâcsit capetele oamenilor până acum şi dacă vreţi să vă întoarceţi în societatea de astăzi, să vă lepădaţi de tot trecutul cu tot Hristosul vostru, intrând în rândurile poporului muncitor. Acesta este ultimul tren, care vă invită să urcaţi.
Iar comandantul încheie predica lui Vasile, adresându-se brigadierului şi subalternilor lui:
– Să-i omorâţi! Vă dau ordin să-i omorâţi! Pe răspunderea mea! Paştele mamii lor de dobitoci!
Ne-am uitat unul la altul. În acest moment, ca o lumină a trecut peste inima mea2 şi strig tare:
– Hristos a înviat, fraţilor!
Care eşti acela mă? întreabă comandantul, întors de pe coridor.
– Eu sunt.
Du-l la carceră, aşa dezbrăcat! Dumnezeul mătii de bandit!…
Când răsărea soarele, peste pleşuvele dealuri dobrogene, se auzeau, în zbor înalt, osanalele clopotelor de la bisericile din Constanța. Către cerul albastru, ridicau scări nevăzute, cântăreţele ogoarelor, ciocârliile.
Şi era bine! Şi pace-n suflet!
Însemn fruntea, pieptul şi umerii cu semnul Golgotei. Diafan, transfigurat Iisus pluteşte pe lângă sufletul meu. Mâna Lui îmi atinge fruntea cu caldă binecuvântare.
I-atâta pace-n carceră!
Dulce eşti Doamne, în suferinţele pe care ni le îngădui!
Fă-mă Doamne, bun! Bun, ca un Om!
(Pr. Dimitrie Bejan – Viforniţa cea mare, Editura Tehnică, Bucureși, 1996, pag. , pp. 110-111)
https://fericiticeiprigoniti.net/noaptea-invierii-la-colonia-peninsula-cu-parintele-dimitrie-bejan-anul-1952/
– A venit momentul când ştiinţa1 alungă tot mai departe întunecatul misticism, care a ţinut omenirea în întuneric de mii de ani. Este timpul ca să părăsiţi idioatele şi bolnavele învăţături înapoiate, cu sectanţi, închinătorii lui Iehova.
Care aţi îmbâcsit capetele oamenilor până acum şi dacă vreţi să vă întoarceţi în societatea de astăzi, să vă lepădaţi de tot trecutul cu tot Hristosul vostru, intrând în rândurile poporului muncitor. Acesta este ultimul tren, care vă invită să urcaţi.
Iar comandantul încheie predica lui Vasile, adresându-se brigadierului şi subalternilor lui:
– Să-i omorâţi! Vă dau ordin să-i omorâţi! Pe răspunderea mea! Paştele mamii lor de dobitoci!
Ne-am uitat unul la altul. În acest moment, ca o lumină a trecut peste inima mea2 şi strig tare:
– Hristos a înviat, fraţilor!
Care eşti acela mă? întreabă comandantul, întors de pe coridor.
– Eu sunt.
Du-l la carceră, aşa dezbrăcat! Dumnezeul mătii de bandit!…
Când răsărea soarele, peste pleşuvele dealuri dobrogene, se auzeau, în zbor înalt, osanalele clopotelor de la bisericile din Constanța. Către cerul albastru, ridicau scări nevăzute, cântăreţele ogoarelor, ciocârliile.
Şi era bine! Şi pace-n suflet!
Însemn fruntea, pieptul şi umerii cu semnul Golgotei. Diafan, transfigurat Iisus pluteşte pe lângă sufletul meu. Mâna Lui îmi atinge fruntea cu caldă binecuvântare.
I-atâta pace-n carceră!
Dulce eşti Doamne, în suferinţele pe care ni le îngădui!
Fă-mă Doamne, bun! Bun, ca un Om!
(Pr. Dimitrie Bejan – Viforniţa cea mare, Editura Tehnică, Bucureși, 1996, pag. , pp. 110-111)
https://fericiticeiprigoniti.net/noaptea-invierii-la-colonia-peninsula-cu-parintele-dimitrie-bejan-anul-1952/
Fericiți cei Prigoniți
Noaptea Învierii la Colonia Peninsula cu Părintele Dimitrie Bejan, anul 1952 - Fericiți cei Prigoniți
În noaptea Învierii, la miez de noapte, când clopotele din Valea Neagră sună pentru Învierea Mântuitorului, ni se face o amănunţită percheziţie de către ostaşi. Sub supravegherea comandantului din colonie, a politicului Vasile Blănaru, pontatorul brigăzii…
Forwarded from Squit!
Camaraderie și Naționalism
🇹🇩Camarazii România x La Barriera Torino🇮🇹
Alături de camarazii italieni la "Rap per la Nazione", împreună cu naționaliști din toată lumea
EUROPEAN BROTHERHOOD!
🇹🇩Camarazii România x La Barriera Torino🇮🇹
Alături de camarazii italieni la "Rap per la Nazione", împreună cu naționaliști din toată lumea
EUROPEAN BROTHERHOOD!
Forwarded from La Barriera Torino
INTEGRAZIONE EUROPEA
“Rap per la nazione” non è stato soltanto musica e divertimento, ma anche un grande momento di cameratismo e integrazione, dove abbiamo potuto consolidare i nostri fraterni legami con tutti i camerati italiani ed europei, ma non solo, che hanno raggiunto Torino per il nostro evento.
Ringraziamo quindi tutte le delegazioni presenti: @ActiveClubFrance(🇫🇷),
Camarazii Romania(🇷🇴), @novenoveunoart(🇮🇹), @squitiltopo(🇮🇹), @ActiveClubConnecticut(🇺🇸), @grupaarete (🇵🇱),
Alerion Thionville(🇫🇷), @IIIdroga(🇵🇱),
Arete Modena(🇮🇹), @riconquista_vi(🇮🇹),
@AZAcombat(🇧🇬).
Alla prossima!🏴
“Rap per la nazione” non è stato soltanto musica e divertimento, ma anche un grande momento di cameratismo e integrazione, dove abbiamo potuto consolidare i nostri fraterni legami con tutti i camerati italiani ed europei, ma non solo, che hanno raggiunto Torino per il nostro evento.
Ringraziamo quindi tutte le delegazioni presenti: @ActiveClubFrance(🇫🇷),
Camarazii Romania(🇷🇴), @novenoveunoart(🇮🇹), @squitiltopo(🇮🇹), @ActiveClubConnecticut(🇺🇸), @grupaarete (🇵🇱),
Alerion Thionville(🇫🇷), @IIIdroga(🇵🇱),
Arete Modena(🇮🇹), @riconquista_vi(🇮🇹),
@AZAcombat(🇧🇬).
Alla prossima!🏴
Forwarded from 🇹🇩 Revista Rost
Ziua națională de cinstire a martirilor din temnițele comuniste. Slujbă de pomenire și Marșul Memoriei, marți, 14 mai, în Capitală https://www.rostonline.ro/2024/05/ziua-nationala-de-cinstire-a-martirilor-din-temnitele-comuniste-slujba-de-pomenire-si-marsul-memoriei-marti-14-mai-in-capitala/
Rost Online
Ziua națională de cinstire a martirilor din temnițele comuniste. Slujbă de pomenire și Marșul Memoriei, marți, 14 mai, în Capitală
Marți, 14 mai 2024, în Piața Revoluției din Capitală, în scuarul statuii Iuliu Maniu, va avea loc comemorarea martirilor din temnițele comuniste. De la ora 19.00 va avea loc o slujbă de pomenire. U…
🇹🇩 Camarazii România ❌ Radical Entourage
☦️Să se scoale Dumnezeu, și să se risipească vrăjmașii Lui, și să fugă de la fața Lui cei ce-L urăsc pe Dânsul. Să piară cum piere fumul, cum se topește ceara de la fața focului, așa să piară demonii de la fața celor ce-L iubesc pe Dumnezeu și se însemnează cu semnul Crucii, zicând:
Bucură-te, preacinstită și de viață făcătoare Crucea Domnului, care gonești demonii cu puterea Celui ce S-a răstignit pe tine, a Domnului și Mântuitorului nostru Iisus Hristos, Care S-a pogorât la iad, și a călcat puterea diavolului, și te-a dăruit nouă pe tine, cinstita Crucea Sa, spre izgonirea a tot vrăjmașul.
☦️CRVX MEA LVX!☀️
#crvxmealvx
#radicalentourage
#camaraziiromania
☦️Să se scoale Dumnezeu, și să se risipească vrăjmașii Lui, și să fugă de la fața Lui cei ce-L urăsc pe Dânsul. Să piară cum piere fumul, cum se topește ceara de la fața focului, așa să piară demonii de la fața celor ce-L iubesc pe Dumnezeu și se însemnează cu semnul Crucii, zicând:
Bucură-te, preacinstită și de viață făcătoare Crucea Domnului, care gonești demonii cu puterea Celui ce S-a răstignit pe tine, a Domnului și Mântuitorului nostru Iisus Hristos, Care S-a pogorât la iad, și a călcat puterea diavolului, și te-a dăruit nouă pe tine, cinstita Crucea Sa, spre izgonirea a tot vrăjmașul.
☦️CRVX MEA LVX!☀️
#crvxmealvx
#radicalentourage
#camaraziiromania
Forwarded from Frăția De Cruce
Răstignirea Mântuitorului☦️🇷🇴
"Nimeni dintre oameni nu poate înţelege pe deplin taina jertfei de pe Golgota. Dar credem şi mărturisim că Iisus Hristos a pătimit ca om, nu ca Dumnezeu, pentru mântuirea noastră. S-a smerit până la moarte de Cruce, ca să izbăvească pe om de moarte, şi prin moartea Sa a pironit păcatele noastre pe cruce, iar cu scump Sângele Său a spălat fărădelegile lumii. Astfel, Iisus Hristos a săvârşit cea de a doua Sfântă Liturghie. Prima, adică Cina cea de Taină, a fost o liturghie mistică, euharistică; iar aceasta, Liturghia de pe Golgota, este o jertfă sângeroasă, înfricoşată, văzută. Cea dintâi este o repetare întocmai a jertfei de pe Cruce, de aceea se poate săvârşi în fiecare zi. Iar aceasta nu se mai repetă niciodată."
Arhimandritul Ioanichie Bălan
"Nimeni dintre oameni nu poate înţelege pe deplin taina jertfei de pe Golgota. Dar credem şi mărturisim că Iisus Hristos a pătimit ca om, nu ca Dumnezeu, pentru mântuirea noastră. S-a smerit până la moarte de Cruce, ca să izbăvească pe om de moarte, şi prin moartea Sa a pironit păcatele noastre pe cruce, iar cu scump Sângele Său a spălat fărădelegile lumii. Astfel, Iisus Hristos a săvârşit cea de a doua Sfântă Liturghie. Prima, adică Cina cea de Taină, a fost o liturghie mistică, euharistică; iar aceasta, Liturghia de pe Golgota, este o jertfă sângeroasă, înfricoşată, văzută. Cea dintâi este o repetare întocmai a jertfei de pe Cruce, de aceea se poate săvârşi în fiecare zi. Iar aceasta nu se mai repetă niciodată."
Arhimandritul Ioanichie Bălan