🎨Один з моїх найулюбленіших музеїв Ніцци, Музей витончених мистецтв, цьогоріч обрав обличчям свого славʼянського тижня нашу неймовірну українку Марію Башкірцеву — дуже непересічну особистість, талановиту художницю та цікаву письменницю. Взагалі, про неї (як і про сам музей, що знаходиться у віллі княгині Єлизавети Кочубей — теж українки та полтавчанки, землячки Марії Башкірцевої), можна написати не одну захопливу книгу, бо історія їх просто вражаюча.
Наведу тільки декілька цікавих фактів. Марія Башкірцева народилася та провела дитинство в Полтавській губернії, в невеличкому селі Гавронці. Вона перша українка, чиї роботи придбав Лувр. Її знаменитими на весь світ «Щоденниками», які вона вела з 12 років, захоплювалося багато відомих людей, зокрема Маріна Цвєтаєва. Сторінки, сповнені дуже відвертих думок та вражень від публічних персон та мандрів світом, були переведені майже на всі мови Європи. Та деякі з них й досі представлені в різних музеях світу.
У каталозі до її посмертної виставки академік Франсуа Коппе, що познайомився з Марією Башкірцевою лиш кілька місяців перед тим, написав: «Я бачив її лише раз, впродовж години — і ніколи не забуду її». Ця фраза — одна з відомих характеристик художниці вустами сучасників, як і слова Гі де Мопасана на її могилі: «Це була єдина троянда в моєму житті, чий шлях я всіяв би трояндами, якби знав, що він буде таким яскравим і таким коротким!».
Про Кочубеїв в своїй поемі «Полтава» згадує Олександр Пушкін. Там він описує історичні події, що пояснюють найімовірнішу причину сварки між Кочубеєм та Мазепою, на якого згодом той доніс цареві — це кохання вже старого Мазепи до ще зовсім юної доньки Кочубея Мотрі. Попри велику різницю у віці, ніякої історії кохання між ними не могло бути з іншої причини — Мазепа був її хрещеним батьком. Коротше кажучи, все як люблять французи — повний шерше ля фамм)
До речі, якось гостюючи у батька на Полтавщині, Марія Башкірцева відвідала палац Кочубеїв у Диканьці — і зазначила у тому ж щоденнику, що «за красою парку, будівель Диканька може змагатися з віллами Боргезе і Доріа в Римі. Окрім непідробних і незамінних руїн, Диканька, мабуть, навіть багатша, це майже містечко... Шкода, що багато хто навіть не підозрює про існування цього міста» (1 жовтня 1876 року). Палац у Диканьці збудований наприкінці 18 століття італійським архітектором Джакомо Кваренгі, був зруйнований після Жовтневого перевороту 1917 року.
Ось такий непересічний український спадок має Ніцца, де, до речі, також жила та творила Марія Башкірцева. І де й досі представлені її роботи: як картини, зокрема й автопортрет, що буде у добірці фото тут в пості, так і деякі сторінки її Щоденника. Ще багато її культурного надбання представлено в Парижі, де вона також жила і згодом померла та була похована. На превеликий жаль, в Україні її робіт майже не залишилося. Щось було знищено під час війни, щось зникло. Маю надію, колись все це обовʼязково відтвориться у вигляді музею на рідних землях.
Наведу тільки декілька цікавих фактів. Марія Башкірцева народилася та провела дитинство в Полтавській губернії, в невеличкому селі Гавронці. Вона перша українка, чиї роботи придбав Лувр. Її знаменитими на весь світ «Щоденниками», які вона вела з 12 років, захоплювалося багато відомих людей, зокрема Маріна Цвєтаєва. Сторінки, сповнені дуже відвертих думок та вражень від публічних персон та мандрів світом, були переведені майже на всі мови Європи. Та деякі з них й досі представлені в різних музеях світу.
У каталозі до її посмертної виставки академік Франсуа Коппе, що познайомився з Марією Башкірцевою лиш кілька місяців перед тим, написав: «Я бачив її лише раз, впродовж години — і ніколи не забуду її». Ця фраза — одна з відомих характеристик художниці вустами сучасників, як і слова Гі де Мопасана на її могилі: «Це була єдина троянда в моєму житті, чий шлях я всіяв би трояндами, якби знав, що він буде таким яскравим і таким коротким!».
Про Кочубеїв в своїй поемі «Полтава» згадує Олександр Пушкін. Там він описує історичні події, що пояснюють найімовірнішу причину сварки між Кочубеєм та Мазепою, на якого згодом той доніс цареві — це кохання вже старого Мазепи до ще зовсім юної доньки Кочубея Мотрі. Попри велику різницю у віці, ніякої історії кохання між ними не могло бути з іншої причини — Мазепа був її хрещеним батьком. Коротше кажучи, все як люблять французи — повний шерше ля фамм)
До речі, якось гостюючи у батька на Полтавщині, Марія Башкірцева відвідала палац Кочубеїв у Диканьці — і зазначила у тому ж щоденнику, що «за красою парку, будівель Диканька може змагатися з віллами Боргезе і Доріа в Римі. Окрім непідробних і незамінних руїн, Диканька, мабуть, навіть багатша, це майже містечко... Шкода, що багато хто навіть не підозрює про існування цього міста» (1 жовтня 1876 року). Палац у Диканьці збудований наприкінці 18 століття італійським архітектором Джакомо Кваренгі, був зруйнований після Жовтневого перевороту 1917 року.
Ось такий непересічний український спадок має Ніцца, де, до речі, також жила та творила Марія Башкірцева. І де й досі представлені її роботи: як картини, зокрема й автопортрет, що буде у добірці фото тут в пості, так і деякі сторінки її Щоденника. Ще багато її культурного надбання представлено в Парижі, де вона також жила і згодом померла та була похована. На превеликий жаль, в Україні її робіт майже не залишилося. Щось було знищено під час війни, щось зникло. Маю надію, колись все це обовʼязково відтвориться у вигляді музею на рідних землях.
📝Сегодня в книжном среди новинок и топ-продаж увидела очень любопытную книгу, о которой ранее не слышала. И вот, встретив, решила почитать историю её создания. Оказывается, автор этой книги — российский десантник, младший сержант российской армии Павел Филатьев, который воевал в Украине.
Вернувшись с фронта, он написал повесть «ZOV 56» о том, что видел своими глазами. Вскоре после того, как книга появилась в открытом доступе, Филатьев покинул Россию под угрозой уголовного преследования. Он дал несколько интервью о войне, которую российские власти называют «спецоперацией», в частности The Gaurdian, Радио Свободе и тд.
Я прочла некоторые из них, а теперь рекомендую и вам. Книгу тоже обязательно теперь прочту, таких материалов должно быть как можно больше. Во-первых, потому что Павел, будучи на данный момент политическим эмигрантом, всё-таки написал эту книгу ещё до своей эмиграции, сразу после возвращения с войны. Во-вторых, в этой книге, а затем и публично, он осудил российско-украинскую войну и вторжение России в Украину.
В-третьих, именно такие свидетельства невероятно важны как с исторической, так и с чисто человеческой, если хотите гуманистической точки зрения. Ведь одно дело, когда о преступлении говорит жертва, а другое — когда в нём сознаётся сам преступник. Тем более впоследствии в нём раскаявшийся. Это важно для понимания миром сути этой проклятой войны.
Вернувшись с фронта, он написал повесть «ZOV 56» о том, что видел своими глазами. Вскоре после того, как книга появилась в открытом доступе, Филатьев покинул Россию под угрозой уголовного преследования. Он дал несколько интервью о войне, которую российские власти называют «спецоперацией», в частности The Gaurdian, Радио Свободе и тд.
Я прочла некоторые из них, а теперь рекомендую и вам. Книгу тоже обязательно теперь прочту, таких материалов должно быть как можно больше. Во-первых, потому что Павел, будучи на данный момент политическим эмигрантом, всё-таки написал эту книгу ещё до своей эмиграции, сразу после возвращения с войны. Во-вторых, в этой книге, а затем и публично, он осудил российско-украинскую войну и вторжение России в Украину.
В-третьих, именно такие свидетельства невероятно важны как с исторической, так и с чисто человеческой, если хотите гуманистической точки зрения. Ведь одно дело, когда о преступлении говорит жертва, а другое — когда в нём сознаётся сам преступник. Тем более впоследствии в нём раскаявшийся. Это важно для понимания миром сути этой проклятой войны.
Там Служба Божа в своих соцсетях сообщает, что они вместе с НАБУ хлопнули одного из топов Укрэнерго Кудрицкого на воровстве более чем десяти миллионов гривен (10 000 000 — семь нулей на секундочку!) через схемы по закупке бронежилетов для собственных сотрудников весной 2022 года. Я человек достаточно циничный, что касается гос аппарата и проч, но блядь — тут даже я прихуела. Какой же ёбаной гнидой надо быть, чтобы пиздить бабки у государства ВЕСНОЙ 22 ГОДА?!? Мы же все помним то время? Я например от ужаса происходящего в себя пришла только к лету, наверное. А тут чуваку все пох, какая там еще война, грабь, пока грабится! Хуже мародеров — чистые орки нашего родного разлива. Ну ничё, чую я все эти гниды пожалеют об этом, мягко говоря😈
https://t.me/binodovna1/10799
https://t.me/binodovna1/10799
Telegram
ЗОЛОТАРЬОВА✨
📌Увидела у Ронина удивительное: мол, топы Укрэнерго напрацювалы в мае и июне на четверых сразу на 6 лямов больше (8,5 в сравнении с 2 за предыдущий март, при этом какая в этих 8,5 миллионах доля самого главы УЭ Кудрицкого они уточнять не стали. Хммм… Буквально…
Евро-24 тот ещё поставщик удивления😳
Только что Грузия, которая вообще впервые попала на Чемпионат Европы по футболу, вышла в плей-офф (!) после сенсационной победы над Португалией (!!) во главе с Криштиану Роналду (!!!) со счётом 2:0 (!!!!)🤯
Но это ещё не всё самое невообразимое в этой истории👀
В 2013-м году Роналду открывал футбольную академию в Грузии, куда одним из первых записался еще совсем юный Хвича Кварацхелия — и именно он сегодня забил гол Португалии на первой минуте матча (!!!!!)🤪
Только что Грузия, которая вообще впервые попала на Чемпионат Европы по футболу, вышла в плей-офф (!) после сенсационной победы над Португалией (!!) во главе с Криштиану Роналду (!!!) со счётом 2:0 (!!!!)🤯
Но это ещё не всё самое невообразимое в этой истории👀
В 2013-м году Роналду открывал футбольную академию в Грузии, куда одним из первых записался еще совсем юный Хвича Кварацхелия — и именно он сегодня забил гол Португалии на первой минуте матча (!!!!!)🤪
Дебати Байдена й Трампа засвідчили неозору кризу світового лідерства.
Планета конвульсує в останніх схлипах геронтократії – влади старців. Дідугани з купою скелетів у шафах рулять світом. Це – фінальний спурт цілої системи правління, в якій панівний клас визначається віком.
Планета ХХІ сторіччя – в руках політичної еліти ХХ сторіччя:
Трампу 78.
Байдену 81.
Сі Цзиньпіну 71.
Путіну 72.
Лукашенку 70.
Урсулі фон дер Ляєн 68.
Ердогану 70.
Іранському Аятолі 85.
Папі Римському 87.
Шольцу 68.
Нетаньягу 75.
Нарендрі Моді з Індії 74.
Токаєву з Казахстана 71.
Еміру ОАЕ 75.
Султану Оману 70.
Президенту Пакістану 75.
Саудівському Королю 88.
Прем’єру Японії 67.
Президенту Бразилії 79.
Лідеру ПАР 72.
Лідеру Єгипту 70.
Світом править збірний геронтократ, який доживає віку в полоні основних стратегем ХХ століття, не всі з яких працюють у спресованому модерному часі.
Трамп чи Байден – однаково сумне і сумнівне видовище. Щоб Україна ще не вмерла - залежить від людей, які вже однією ногою в труні.
///
Текст Остапа Дроздова, взяла з його ТГ-каналу.
Власне, це автор, з яким я вкрай рідко погоджуюсь, але тут цього не зробити вельми складно, на жаль🫤
Планета конвульсує в останніх схлипах геронтократії – влади старців. Дідугани з купою скелетів у шафах рулять світом. Це – фінальний спурт цілої системи правління, в якій панівний клас визначається віком.
Планета ХХІ сторіччя – в руках політичної еліти ХХ сторіччя:
Трампу 78.
Байдену 81.
Сі Цзиньпіну 71.
Путіну 72.
Лукашенку 70.
Урсулі фон дер Ляєн 68.
Ердогану 70.
Іранському Аятолі 85.
Папі Римському 87.
Шольцу 68.
Нетаньягу 75.
Нарендрі Моді з Індії 74.
Токаєву з Казахстана 71.
Еміру ОАЕ 75.
Султану Оману 70.
Президенту Пакістану 75.
Саудівському Королю 88.
Прем’єру Японії 67.
Президенту Бразилії 79.
Лідеру ПАР 72.
Лідеру Єгипту 70.
Світом править збірний геронтократ, який доживає віку в полоні основних стратегем ХХ століття, не всі з яких працюють у спресованому модерному часі.
Трамп чи Байден – однаково сумне і сумнівне видовище. Щоб Україна ще не вмерла - залежить від людей, які вже однією ногою в труні.
///
Текст Остапа Дроздова, взяла з його ТГ-каналу.
Власне, це автор, з яким я вкрай рідко погоджуюсь, але тут цього не зробити вельми складно, на жаль
Please open Telegram to view this post
VIEW IN TELEGRAM
Олександрі 13💕
Коли ти мама підлітка — ти в якійсь рандомний момент зненацька знайомишся з абсолютно іншою людиною, що кудись поділа твою ніжну милу дитину і замінила її собою — колючою та нервовою, чомусь завжди похмурою та не дуже комунікабельною.
І ти починаєш придивлятися до цієї нової для тебе людини, намагатися зрозуміти її, поважати її кордони та приймати такою, як вона є. Хоча інколи це вкрай складно. На шопінгу ти з посмішкою купуєш десяті джинси, що на 5 розмірів більше, аніж потрібно. І сотий світшот. І мовчиш на огризання.
І радієш, коли вдається пригорнути до себе. А коли вдається поцілувати — взагалі стрибаєш від щастя десь глибоко в середині. Спокійно ставишся до сидіння в соцмережах і вибачаєш гармидар в кімнаті. І просто чекаєш, коли життя поверне тобі назад твоє ласкаве мамине сонечко)
І любиш. До нестями, не дивлячись ні на що. Завжди. Люблю тебе, мій маленький їжачок. В твоєму прекрасному житті все буде як слід! І мама завжди буде поруч, навіть коли фізично буде інакше. Бо ми частина всесвіту одна одної. І це — точно назавжди💖
Коли ти мама підлітка — ти в якійсь рандомний момент зненацька знайомишся з абсолютно іншою людиною, що кудись поділа твою ніжну милу дитину і замінила її собою — колючою та нервовою, чомусь завжди похмурою та не дуже комунікабельною.
І ти починаєш придивлятися до цієї нової для тебе людини, намагатися зрозуміти її, поважати її кордони та приймати такою, як вона є. Хоча інколи це вкрай складно. На шопінгу ти з посмішкою купуєш десяті джинси, що на 5 розмірів більше, аніж потрібно. І сотий світшот. І мовчиш на огризання.
І радієш, коли вдається пригорнути до себе. А коли вдається поцілувати — взагалі стрибаєш від щастя десь глибоко в середині. Спокійно ставишся до сидіння в соцмережах і вибачаєш гармидар в кімнаті. І просто чекаєш, коли життя поверне тобі назад твоє ласкаве мамине сонечко)
І любиш. До нестями, не дивлячись ні на що. Завжди. Люблю тебе, мій маленький їжачок. В твоєму прекрасному житті все буде як слід! І мама завжди буде поруч, навіть коли фізично буде інакше. Бо ми частина всесвіту одна одної. І це — точно назавжди💖
Forwarded from Professor Preobrazhensky
Орбан начал председательство Венгрии с ЕС с первой, с начала полномасштабной войны, поездки в Киев
Премьер-министр Венгрии Виктор Орбан утром прибыл в Киев для переговоров с Владимиром Зеленским, сообщил пресс-секретарь главы венгерского правительства Берталан Хаваши. Накануне об этом визите писала The Financial Times.
Вчера к Будапешту на полгода перешло председательство в ЕС. Германия и Франция отказались от мысли блокировать его, после того как, похоже, с Орбаном удалось договориться.
Судя по всему, венгры будут пытаться запустить переговоры, с участием России, по прекращению войны в Украине. Публично однако Орбан вряд ли будет это активно обсуждать сегодня в Киеве с Зеленским.
Как у настоящего право-популиста, у Орбана есть для этой поездки и другие темы. Например, "защита прав" венгерского меньшинства в украинском Закарпатье.
Тема сложная. Орбан использует права венгров для давления на Украину и периодического блокирования помощи ей. А украинские власти, похоже, "подготовились" к визиту Орбана задержав (и отпустив под залог) мэра "венгерской столицы" Украины - Мукачево Андрея Балоги, сына сюнеформального "хозяина" региона Виктора Балоги.
Премьер-министр Венгрии Виктор Орбан утром прибыл в Киев для переговоров с Владимиром Зеленским, сообщил пресс-секретарь главы венгерского правительства Берталан Хаваши. Накануне об этом визите писала The Financial Times.
Вчера к Будапешту на полгода перешло председательство в ЕС. Германия и Франция отказались от мысли блокировать его, после того как, похоже, с Орбаном удалось договориться.
Судя по всему, венгры будут пытаться запустить переговоры, с участием России, по прекращению войны в Украине. Публично однако Орбан вряд ли будет это активно обсуждать сегодня в Киеве с Зеленским.
Как у настоящего право-популиста, у Орбана есть для этой поездки и другие темы. Например, "защита прав" венгерского меньшинства в украинском Закарпатье.
Тема сложная. Орбан использует права венгров для давления на Украину и периодического блокирования помощи ей. А украинские власти, похоже, "подготовились" к визиту Орбана задержав (и отпустив под залог) мэра "венгерской столицы" Украины - Мукачево Андрея Балоги, сына сюнеформального "хозяина" региона Виктора Балоги.
Ну от як дивитися ці пеналі? Мені вже погано) До цього ж, обожнюю Рональдо, але цього разу він проти країни, яку яку обожнюю ще більше за нього. І от що робити, як то дивитися? Аааааааа…😳
Please open Telegram to view this post
VIEW IN TELEGRAM