З нідерської задали написати некролог про відому людину, ваші пропозиції?
Машинний викладач ✙✙ | #УкрТґ
Geen politiek in de woordenboek app
Це сука щось на кшталт скиглінь про акулу на сцені NAFO чи розпʼятого хлопчика і бабцю під час епілептичного припадку прямісінько на блокпосту
Машинний викладач ✙✙ | #УкрТґ
Geen politiek in de woordenboek app
Зʼїли, абортнюки?
Forwarded from cyberchaos & mathюки
CERN Ukrainian REMOTE Student Program:
скинули в Slack щойно цю пропозицію, запостили на сайті сьогодні, спробуйте якнайшвидше податися, за 4 тижні будуть починати відбирати людей. платять гарно, задачі цікаві, все за посиланням, це дуже гарна пропозиція (і потрапити реяльніше, ніж ви могли б подумати)
https://jobs.smartrecruiters.com/CERN/743999917982762-ukrainian-remote-student-program
скинули в Slack щойно цю пропозицію, запостили на сайті сьогодні, спробуйте якнайшвидше податися, за 4 тижні будуть починати відбирати людей. платять гарно, задачі цікаві, все за посиланням, це дуже гарна пропозиція (і потрапити реяльніше, ніж ви могли б подумати)
https://jobs.smartrecruiters.com/CERN/743999917982762-ukrainian-remote-student-program
CERN
CERN is looking for a Ukrainian Remote Student Program in Geneva, Switzerland
You will contribute to an advanced technical project in an experimental physics or engineering team for a period of 8 to 13 weeks;A report on your work and project will be expected at the end of t...
Машинний викладач ✙✙ | #УкрТґ
Що визначає науку? Певно найпростішою відмовою від того, що науку визначають підтвердження, є усвідомлення, що наука поділяє це з псевдонауками. Сьогодні гороскоп пообіцяв мені гарні новини і я їх отримав, а отже відбулось підтвердження астрології. Але є…
Кун мене страшенно вибісив. Вважайте за тизер огляду.
Кун провадить чудову роботу в описі того, як наука відбувалась всі ці століття: робота в рамках парадигми, яка під час революцій, спричинених її невидержуванням, зсовується до іншої, і продовжує відбуватись вже в рамках неї. Проте як тільки переходить до спекуляцій щодо того, як вона має відбуватись, стає дуже соромно. Сам є верифікаціоністом і називає Поппера свого роду верифікаціоністом теж, Велесе.
Проте підхід Поппера дійсно не є ефективним, хоч і й близько не з усіх причин, які назвав Лакатос. Але це не означає перехід до верифікаціонізму, зовсім ні. Тут нас рятує Лакатос і його методологія прогресивних дослідницьких програм, які є послідовностями теорій, де кожна наступна щонайменше робить успішні апріорні передбачення. Ніякого обісцяного верифікаціонізму.
Повний погляд буде згодом. А поки що кину Куну плюс за початок формулювання ймовірнісного підходу: це нам знадобиться аби задресувати 5 сігма та 95% впевненість.
Кун провадить чудову роботу в описі того, як наука відбувалась всі ці століття: робота в рамках парадигми, яка під час революцій, спричинених її невидержуванням, зсовується до іншої, і продовжує відбуватись вже в рамках неї. Проте як тільки переходить до спекуляцій щодо того, як вона має відбуватись, стає дуже соромно. Сам є верифікаціоністом і називає Поппера свого роду верифікаціоністом теж, Велесе.
Проте підхід Поппера дійсно не є ефективним, хоч і й близько не з усіх причин, які назвав Лакатос. Але це не означає перехід до верифікаціонізму, зовсім ні. Тут нас рятує Лакатос і його методологія прогресивних дослідницьких програм, які є послідовностями теорій, де кожна наступна щонайменше робить успішні апріорні передбачення. Ніякого обісцяного верифікаціонізму.
Повний погляд буде згодом. А поки що кину Куну плюс за початок формулювання ймовірнісного підходу: це нам знадобиться аби задресувати 5 сігма та 95% впевненість.
Машинний викладач ✙✙ | #УкрТґ
Кун мене страшенно вибісив. Вважайте за тизер огляду. Кун провадить чудову роботу в описі того, як наука відбувалась всі ці століття: робота в рамках парадигми, яка під час революцій, спричинених її невидержуванням, зсовується до іншої, і продовжує відбуватись…
Прескриптивізм проти дескриптивізму, або як здійснювати революції і стагнувати впродовж десятків років між ними
Склалось враження, що це наймейнстрімніша книга з філософії науки, яка існує. Праці Поппера нервово смалять обабіч, а про Лакатоса ніхто ні сном, ні духом. І так не має бути, сказав би я, але хочеться почати як Кун: позитивно радше ніж нормативно.
Кун робить чудову роботу у зображенні того, як наука просувалась. В нормальний час вчені працюють в рамках парадигми: такої собі спільної філософії, яка з часом починає давати тріщину. З тріщин вилуплюються нові школи на противагу естеблішменту, і зрештою тріщин стає так багато, що стара парадигма відлинює на зміну новій. І в цю нову парадигму буквально навертаються науковці всіх шкіл, від естеблішменту до парій, а інакше вони припиняють бути науковцями. Думаю, на цьому паралелі з релігією не закінчуються, якщо наука у викладі Куна взагалі її не уособлює. Як не як, люди лишаються людьми, і де як не в науці вони лишаються без нагляду найдовше, маючи мало спільного з уособленням науковця, як його уявляє собі зовнішній світ. А перш ніж досліджувати світ тре скласти хоча б якесь його розуміння — підґрунтя віри у власні навігаційні інструменти. Тож чи така вже велика різниця між ченцями і науковцями?
Після гарного опису, Кун також дає непогані поради щодо започаткування революції, і надає способи навернення у нову парадигму. І десь тут корисне закінчується, даючи дорогу розділу Discussions типової статті. Обʼєктивність каже бувай, а здоровий глузд не повернеться аж до секції Acknowledgements. Я маю підозру, що саме цей розділ, де Кун стає нормативним ака прескриптивним, і повпливав на наукову спільноту та катедри філософії, якщо взагалі не змінив їх назовсім. Неабияк жахаючий розділ, чи радше дратуючий, який зводить науку до звичайної сфери людської діяльності: ремесла, сурогатної активності, дитячої забавки (mmm solving puzzles), ви назвіть. В цьому розділі Кун своїм баченням цілковито тривіалізує сферу пізнання світу, а своєму успіху завдячує тим самим людям, яких описав. Людям, які хочуть мати можливість верифікувати ака підтверджувати теорії замість лише спостерігати їхнє спростування. Людям, які хочуть вірити у свою правоту, чи у те, що вони будують щось стійке, що стоятиме століттями, а не щось що зруйнується черговим помахом вітру. Людям, які з таким вдалим ставленням не хочуть йти в технологічно-індустрійну сферу, де цьому ставленню і місце.
Зрештою, Кун не наводить відповідей на питання, які ставить на початку книги, або ж дає відповіді хибні, неефективні, і які не мають мати щось спільне з реальністю. Замість нього відповіді надає Лакатос, який на відміну від Куна знає, що таке передбачення. Кун за всю книгу згадав про передбачення заледве тричі, і то з натяжкою. Лакатос же пропонує ефективне вирішення колізії бачень Куна та Поппера: методологію дослідницьких програм, де дослідницькою програмою є послідовність теорій, в яких попередня теорія вмирає спростованою на зміну наступній. Кожна теорія у прогресивній дослідницькій програмі робить успішні апріорні передбачення і розвивається самостійно, а не лише у відповідь на емпіричний інпут зовнішнього світу. Теорія ж в стагнуючій програмі може щонайбільше рятуватись від спростування обростанням все більшою кількістю ad hoc гіпотез, які не додають пояснювальної та передбачальної здатності. Кожна ж наступна теорія у прогресивній дослідницькій програмі обростає нічим іншим як емпіричним вмістом і відповідно пояснювальною здатністю.
Підсумовуючи, я рекомендую прочитати Куна аби розуміти, як наука зазвичай провадилась і як діяти під час насування чергових наукових революцій. Проте він не розкаже як обрати сторону — за цим до Лакатоса. Як цікаво зазначив Кун, під час кризи часто велика школа бореться проти меншої, проте парадигма меншої зрештою перемагає. Хоча здавалось би, у більшій школі більше умів, які натомість зайняті фелляцією поточної парадигми і переконані, що не може ж бути стільки осіб неправими водночас.
Забуваючи, що науковець ніколи не правий: навіть у тому наскільки він неправий.
#примондні_матеріяли
Склалось враження, що це наймейнстрімніша книга з філософії науки, яка існує. Праці Поппера нервово смалять обабіч, а про Лакатоса ніхто ні сном, ні духом. І так не має бути, сказав би я, але хочеться почати як Кун: позитивно радше ніж нормативно.
Кун робить чудову роботу у зображенні того, як наука просувалась. В нормальний час вчені працюють в рамках парадигми: такої собі спільної філософії, яка з часом починає давати тріщину. З тріщин вилуплюються нові школи на противагу естеблішменту, і зрештою тріщин стає так багато, що стара парадигма відлинює на зміну новій. І в цю нову парадигму буквально навертаються науковці всіх шкіл, від естеблішменту до парій, а інакше вони припиняють бути науковцями. Думаю, на цьому паралелі з релігією не закінчуються, якщо наука у викладі Куна взагалі її не уособлює. Як не як, люди лишаються людьми, і де як не в науці вони лишаються без нагляду найдовше, маючи мало спільного з уособленням науковця, як його уявляє собі зовнішній світ. А перш ніж досліджувати світ тре скласти хоча б якесь його розуміння — підґрунтя віри у власні навігаційні інструменти. Тож чи така вже велика різниця між ченцями і науковцями?
Після гарного опису, Кун також дає непогані поради щодо започаткування революції, і надає способи навернення у нову парадигму. І десь тут корисне закінчується, даючи дорогу розділу Discussions типової статті. Обʼєктивність каже бувай, а здоровий глузд не повернеться аж до секції Acknowledgements. Я маю підозру, що саме цей розділ, де Кун стає нормативним ака прескриптивним, і повпливав на наукову спільноту та катедри філософії, якщо взагалі не змінив їх назовсім. Неабияк жахаючий розділ, чи радше дратуючий, який зводить науку до звичайної сфери людської діяльності: ремесла, сурогатної активності, дитячої забавки (mmm solving puzzles), ви назвіть. В цьому розділі Кун своїм баченням цілковито тривіалізує сферу пізнання світу, а своєму успіху завдячує тим самим людям, яких описав. Людям, які хочуть мати можливість верифікувати ака підтверджувати теорії замість лише спостерігати їхнє спростування. Людям, які хочуть вірити у свою правоту, чи у те, що вони будують щось стійке, що стоятиме століттями, а не щось що зруйнується черговим помахом вітру. Людям, які з таким вдалим ставленням не хочуть йти в технологічно-індустрійну сферу, де цьому ставленню і місце.
Зрештою, Кун не наводить відповідей на питання, які ставить на початку книги, або ж дає відповіді хибні, неефективні, і які не мають мати щось спільне з реальністю. Замість нього відповіді надає Лакатос, який на відміну від Куна знає, що таке передбачення. Кун за всю книгу згадав про передбачення заледве тричі, і то з натяжкою. Лакатос же пропонує ефективне вирішення колізії бачень Куна та Поппера: методологію дослідницьких програм, де дослідницькою програмою є послідовність теорій, в яких попередня теорія вмирає спростованою на зміну наступній. Кожна теорія у прогресивній дослідницькій програмі робить успішні апріорні передбачення і розвивається самостійно, а не лише у відповідь на емпіричний інпут зовнішнього світу. Теорія ж в стагнуючій програмі може щонайбільше рятуватись від спростування обростанням все більшою кількістю ad hoc гіпотез, які не додають пояснювальної та передбачальної здатності. Кожна ж наступна теорія у прогресивній дослідницькій програмі обростає нічим іншим як емпіричним вмістом і відповідно пояснювальною здатністю.
Підсумовуючи, я рекомендую прочитати Куна аби розуміти, як наука зазвичай провадилась і як діяти під час насування чергових наукових революцій. Проте він не розкаже як обрати сторону — за цим до Лакатоса. Як цікаво зазначив Кун, під час кризи часто велика школа бореться проти меншої, проте парадигма меншої зрештою перемагає. Хоча здавалось би, у більшій школі більше умів, які натомість зайняті фелляцією поточної парадигми і переконані, що не може ж бути стільки осіб неправими водночас.
Забуваючи, що науковець ніколи не правий: навіть у тому наскільки він неправий.
#примондні_матеріяли
Машинний викладач ✙✙ | #УкрТґ
Кун мене страшенно вибісив. Вважайте за тизер огляду. Кун провадить чудову роботу в описі того, як наука відбувалась всі ці століття: робота в рамках парадигми, яка під час революцій, спричинених її невидержуванням, зсовується до іншої, і продовжує відбуватись…
З часом науковець стає лише трохи менш неправим. І з цим треба змиритись.
Відмін переглянув Шайтан Калитку, шукайте відміна в прошмандовках пчастору на іншій світовій лінії.
Машинний викладач ✙✙ | #УкрТґ
Що визначає науку? Певно найпростішою відмовою від того, що науку визначають підтвердження, є усвідомлення, що наука поділяє це з псевдонауками. Сьогодні гороскоп пообіцяв мені гарні новини і я їх отримав, а отже відбулось підтвердження астрології. Але є…
Цей чоловʼяга…
Читати все. Біологам сподобаються кросинговери нижче, як і економістам. А от за психіатрію сумно, тре дивитись детальніше. Чувак помилився і щодо дарвінізму, про це нижче
Читати все. Біологам сподобаються кросинговери нижче, як і економістам. А от за психіатрію сумно, тре дивитись детальніше. Чувак помилився і щодо дарвінізму, про це нижче
Машинний викладач ✙✙ | #УкрТґ
З чого починається книга про філософський підхід до фізичної теорії? З біології. І це прекрасно, вважайте за листівку моїм улюбленим науковцям цієї дисципліни. Девід Меррітт, "Філософський підхід до МОНД" #примондні_матеріяли
В реплаї якраз демонстрація успішного апріорі передбачення теорією еволюції. А от пані Кронін поплутала береги дуже сильно.
Як ви напишете англійською адресу будинку на вулиці 14 жовтня?
Ребрендинг
Тепер канал тегається як @machine_docent замість @lehrer_genau, зважаючи на заміну німецької нідерськоюта зникнення впевненості у викладанні. Як тегається відмін можна взнати якщо натиснути на ON.
Адже в цьому випадку ми будемо настільки далеко одне від одного, що активується МОНД-режим, який забезпечить не лише значно повільніший спад в напрузі нашої взаємодії, але й гарантію, що ми одне одного ніколи не полишимо.
Тепер канал тегається як @machine_docent замість @lehrer_genau, зважаючи на заміну німецької нідерською
Адже в цьому випадку ми будемо настільки далеко одне від одного, що активується МОНД-режим, який забезпечить не лише значно повільніший спад в напрузі нашої взаємодії, але й гарантію, що ми одне одного ніколи не полишимо.
Машинний викладач ✙✙ | #УкрТґ
Прескриптивізм проти дескриптивізму, або як здійснювати революції і стагнувати впродовж десятків років між ними Склалось враження, що це наймейнстрімніша книга з філософії науки, яка існує. Праці Поппера нервово смалять обабіч, а про Лакатоса ніхто ні сном…
Верифікаціонізм, хоч і звучить дуже привабливо щодо винагороджувальної здатності, має велику проблему з процесом роботи у його рамках: з кожною новою теорією тре спростовувати всі докази на користь попередньої, бо ж вони є її підтвердженням. Фальсифікаціонізм такої проблеми не має.
Якщо тільки верифікаціоністи не визнають, що тепер підтверджено дві теорії, і разом з тим теорія «Сварожі шляхи незвідані».
Якщо тільки верифікаціоністи не визнають, що тепер підтверджено дві теорії, і разом з тим теорія «Сварожі шляхи незвідані».
До речі, якщо ви раптом чули про недавні новини мовляв Всесвіт насправді вдвічі старіший, ніж ми думали, то не звертайте увагу. Ця заява це черговий приклад того, в якому лайні зараз Космологія як галузь.
Власне стаття: така прутня. Пан професор, аби пояснити утворення старих масивних галактик, бере пʼять розширень стандартної космологічної моделі (LCDM), кожна з яких має щонайменше один додатковий параметр, і підганяє ними дані з телескопу Джеймса Вебба. Після успішного (хто б сумнівався) підгону, професор замість зробити своєю мегамоделлю (яка комбінує дві попередні, себто має щонайменше два додаткових вільних параметра) передбачення, пускається в патос у висновках, лише коротко пригадавши перед ними «ще на лежить побачити як нова модель пояснить інші космологічні проблеми». “Brother in Christ, you designed the experiment,” професор навіть не чіпав інші явища перш ніж гучно заявляти про старіший Всесвіт.
За Лакатосом, пояснення є науковим лише якщо воно передбачає новий факт. Іншими словами, ми в лайні.
Власне стаття: така прутня. Пан професор, аби пояснити утворення старих масивних галактик, бере пʼять розширень стандартної космологічної моделі (LCDM), кожна з яких має щонайменше один додатковий параметр, і підганяє ними дані з телескопу Джеймса Вебба. Після успішного (хто б сумнівався) підгону, професор замість зробити своєю мегамоделлю (яка комбінує дві попередні, себто має щонайменше два додаткових вільних параметра) передбачення, пускається в патос у висновках, лише коротко пригадавши перед ними «ще на лежить побачити як нова модель пояснить інші космологічні проблеми». “Brother in Christ, you designed the experiment,” професор навіть не чіпав інші явища перш ніж гучно заявляти про старіший Всесвіт.
За Лакатосом, пояснення є науковим лише якщо воно передбачає новий факт. Іншими словами, ми в лайні.